Jag har sett det en miljon gånger, men höger handen vet jag inget om.
Fast vänstern vet jag mycket om. Han är ett geni med vänsterhanden.
Han lägger den på armbågen eller på överarmen. Det är grundläggande.
Han är intresserad, känner sig hedrad.
Går han högre, upp på axeln, så är det inte lika intimt.
Han säger nåt roligt eller berättar en liten hemlighet. Det smickrar.
Vill han anförtro dig nåt använder han båda händerna. Du ska få se.
Guvernör?
-Guvernör Stanton. - Henry Burton. -Som grabb mötte jag din farfar.
Jag liftade till Washington och hörde honom tala. En stor man.
-Han är glad att du kommer ombord. -Det sa jag inte.
Sa du det? Och vad gör han här i norr där ingen känner honom?
Du låter redan som kampanjchefen. Jag bara skojar!
Du tror inte att han är här för att han bryr sig om vuxnas läskunnighet.
Howard Ferguson, Henry Burton. - Marianne Walsh.
-Hon har lyckats bra med skolan. -Tack, guvernör Walsh...Stanton!
Jag är lite nervös.
Jaha, då går vi till...biblioteket.
Väggarna är i dåligt skick.
-Men i biblioteket är de mycket... -Bättre?
Vi är mycket stolta över biblioteket.
-När började ni undervisa här? -För tre år sen. Nästan utan anslag.
Det är enda projektet i sitt slag i New York.
-Åtminstone såvitt jag... -Känner till?
-Gick det bra? -Ja tack.
Jag heter Ruby och är hemhjälp. Jag har gått här i två månader.
Jack Mandela Washington, alltiallo.
-Tawana Carter, servitris. -Anthony Ramirez, snickare.
-Välkommen ombord. -Va? Jag är inte...
-Du skojar också, va? -Jo.
Berätta för guvernören om dig själv, Dewayne.
Jag är snabbmatskock.
Innan jag kom hit kunde jag inte läsa.
-Dewayne är dyslektiker. -De flyttade bara upp mig.
Tredje klass, fjärde klass.
Jag satt alltid längst bak och höll mig för mig själv.
Som om ingen märkte det.
Jag gick igenom hela vägen och gick ut grundskolan.
Sen skickade de mig till Ben Franklin-skolan.
De kunde lika gärna satt mig på zoo.
Ingen sa: "Du kan inte läsa. Vad fan ska du göra?" Förlåt.
Det blev examen och mamma kom.
Hon tog ledigt från tvätteriet.
Vi satt där och dr Dalembretti ropade upp namnen på examensbevisen.
Med utmärkelser. Ja, ni vet... "Sharonna Harris, hedersstudent."
"Tyrone Kirby, med beröm."
Och sen...
Sen kom han till mitt namn.
Och då sa han så att alla hörde det:
"Dewayne Smith får ett...närvarobevis."
Det tisslades och tisslades, några skrattade.
Jag skulle upp och hämta det, stå där uppe.
Jag smällde nästan av.
Jag försökte att inte se på nån.
Och försökte att inte se för dum ut.
Mamma satt längst fram med hatten på och väskan i knät.
Tårarna rann bakom hennes glasögon.
Som om nån hade dött.
Jag vill tacka dig för att du ville berätta det, Dewayne.
Tack för det mod ni alla visar.
Min farbror Charlie var krigshjälte, andra världskriget.
Han skickades till Iwo Jima.
Han rensade fyra kulsprutenästen med japs som besköt hans grupp.
Han gjorde det med en granat, sitt gevär, bajonetten och sina händer.
President Truman gav honom medalj.
Hemma hyllades han med en parad och stans höjdare kom och frågade-
-vad Charlie nu skulle hitta på. Det visste han inte.
Borgmästaren erbjöd honom ett stipendium.
Bankdirektören sa att Charlie kanske hellre ville få ett bra bankjobb.
Sågverksdirektören föreslog att han skulle bli verksförman.
Och vet ni vad? Charlie tackade nej till allt.
Vad gjorde han då?
Han låg på sin soffa och rökte. De kunde inte slita honom från den.
-Blev han skadad i kriget? -Nej.
Han kunde inte läsa och skämdes för mycket för att säga det till nån.
Han var modig nog att få medalj, men han vågade inte göra det ni gör.
Han vågade inte be om hjälp. Så jag uppskattar ert engagemang.
Folk frågar varför jag ägnar mig så mycket åt vuxnas läskunnighet.
Och jag säger...
Jag säger att det ger mig en chans att se mod.
Jag vill tacka er. Tack för att jag fick besöka er i dag.
Nu tar vi ut honom.
Han gillar det.
Det var som fan.
-Förlåt. -Det är kanske skorna.
-Du ska jobba åt honom, va? -Nej.
Jag ska träffa honom och prata. Antagligen om att jobba åt honom.
Du lämnar Larkin och hoppar i säng med en som inte gjort nåt för svarta.
-Det har inte Adam Larkin heller. -Han är svart och bidar sin tid.
Jag gillade inte Larkin. Jag vet inte vad Stanton vill.
Jag vet. En medborgarrättskämpes barnbarn är en bra röstfixare.
Du är rolig. En svart man ge honom röster? Se på alla svarta politiker.
Skriv åt Black Advocate i stället. Där har vi inga illusioner.
-Ge mig slipsen på gaveln. -Ta den själv.
Nej, ingen slips. Ingen kostym. Bara den tuffa läderjackan.
Jag kommer om två timmar. Då talar vi om Black Advocate.
Var inte arg.
Var arg då, men bara i två timmar. Gå inte och lägg dig.
Herregud! Henry Burton, vilken ära.
-Arlen Sporken, mediarådgivare. -Hej, Henry.
-Hej. -Fettfritt kaffe?
Härligt att ha dig ombord. - Ta en macka åt mig, stumpan.
Om du kniper mig i kinden och kallar mig raring.
-Visst vinner vi, Arlen? -Absolut!
Allt hänger på Ozio. Har han cagones nog att ställa upp?
Cojones. Jag vet för lite om Ozio för att uttala mig om hans cojones.
De är stora, men av glas. Hej, Henry.
-Guvernör Stanton, vad roligt... -Du minns väl miss Walsh?
-Förlåt. Och tack. -Tack själv!
-Tack för att ni ville diskutera... -Projektet. - Visst är det bra, Henry?
Jo, ett utmärkt projekt.
-Tack. -Tala nu med styrelsen.
Jag ska. Jag hittar ut själv. Tack och adjö då.
-Miss Walsh sitter i lärarfacket. -Jaså? Lärare och bibliotekarie.
Det är frugan.
Hej, älskling. Jag är hemskt ledsen.
Det drog ut på tiden. Men vi gjorde jätteframsteg med lärarna.
I kväll? Jag är hemskt ledsen.
Har du glömt mötet med killen från Portsmouths demokratiska kommitté?
-För helvete, Charlie! -Är du farbror Charlie med medaljen?
Jag är farbror Charlie och allt han säger. Han bestämmer.
Lägg inte på, Susan. Susan, snälla du...
-Vi måste iväg. Var är planet? -Teterboro.
Fan, ända där borta? Kom igen. Arlen, vi ses i D.C.
Daisy, kom med Howard i morgon. Henry, Mitch, Charlie, kom nu!
-Jag kom för att tala... -Vi talar på planet till New Hampshire.
-Jag har lektioner i morgon. -Sjukanmäl dig. Ungarna blir glada.
-Hinner jag ringa? -När vi är där. Nu ska vi tala.
Hej, älskling.
Henry Burton. - Min fru Susan.
För 25 år sen såg jag dig springa runt i din farfars trädgård i blöta kalsingar.
Din farfar var en stor man.
Jack Stanton kunde bli stor om han inte var en trolös oorganiserad skit.
-Varför går du på så här? -Det första intrycket är viktigt!
Vi är i New Hampshire. De känner dig inte, vet inte var du är guvernör.
De tror på Ozio, en riktig guvernör, men ville träffa dig - som inte kom.
Jag talade med lokalordföranden om flugfiske i nästan två timmar.
Inser du hur... obeskrivligt trist flugfiske är?
Inser du att jag fick lova att göra det med honom?
Jag måste flugfiska, ditt svin!
Det är inte roligt. Det är dålig stil.
Redan första månaden sjabblar du till det som du brukar.
Vår enda chans är att vara perfekta.
Mycket dugliga räcker inte. Nej, Jack, du kan inte...
Det är inte roligt.
-Jag måste hitta en telefon. -I lägenheten.
Läskunnighetsprojektet var helt fantastiskt. Du skulle ha sett dem.
Och läraren var så...inspirerande.
Berätta om läsplanen. Vi kan kopiera en bra läsplan.
Vi måste ha en bra lärare. Det argumentet håller alltid.
Var läraren så inspirerande, Henry?
Tja, hon...
I mina ögon var hon en rätt typisk skolnämndsbyråkrat.
Vi hyr i andra hand. Det är bättre och billigare än hotell.
Här ryms allt och man får vara ifred.
Det skiter jag i. Man blir inte känd på att vara ifred.
Så kör man inte igång en kampanj. Ingen jävla kabel-tv?!
Lägg av! En presidentkandidat måste kunna se CNN!
-Inget bagage? -Nej, jag åker hem i morgon.
-Vill du ha mat? -Gärna.
Älskling? Klockan är fyra på morgonen.
Tänk på grannarna. - Kom, Henry.
-Jag sätter på en kopp te. -Jag sticker härifrån i morgon.
Det måste vara billigt. Men det här är förlorarbilligt.
Varför lämnade du Larkin?
Varför slutade du hos Larkin? Det är varmt.
Tack. Tja, jag...
Glöm det. Man talar inte med nya chefen om sin gamla chef.
Jag har ingen ny chef än.
Larkin är inte alls som Jack. Han är mycket cool.
Blinkar aldrig. Ett proffs.
Han hade aldrig svalt te utan att smaka på det.
Man måste lära sig av erfarenhet.
-Hur man undviker att bränna sig. -Lär folk sig det nånsin?
Inte de bästa.
Han...Adam lärde mig mycket.
Men han var alltid likadan och överraskade mig aldrig.
Ingen röstade på förslagen för att de var bra. De ville ha en lulu.
Konstgjort sötningsmedel i New York.
Vann vi sprättade senaten upp oss och tvingade fram en kompromiss.
Sen lade Vita huset in sitt veto, som vi visste från början.
Vi firade vår moraliska seger, vi hade tvingat fram ett veto.
-Därför hoppade du av? -Ja.
Varför är du här då?
Berätta det.
Berätta.
Klockan är fyra på morgonen. Säg sanningen.
Okej...
Jag har alltid varit nyfiken på att jobba åt en som verkligen bryr sig...
Jag menar...
Så har det inte alltid varit. Det var annorlunda på farfars tid.
Du var med. Du upplevde Kennedy. Det gjorde inte jag.
När presidenter säger "öde" och "offer" tänker jag "skitsnack".
Det var kanske skitsnack från Kennedy med-
-men folk trodde på det.
Jag antar att jag också vill tro på det.
Jag vill vara delaktig i nåt som är historia.
Det är säkert det längsta svar du har fått på en så enkel fråga.
Nej.
Mitt livs längsta svar på en enkel fråga var: "Flugfiskar du mycket?"
Det är ett bra svar, Henry.
Historien är det vi handlar om.
Vad mer finns det?
March, det är nån som vill snacka om försäkringsbedrägerier på trean.
-Ja? -Lägg inte på nu.
-Skit ner dig. -Jag är i New Hampshire. Hör på nu.
Han kan vara äkta vara.
Du kunde också jobba åt honom.
Den jäveln gillar folk.
-Jag tror faktiskt att han kan... -Kom. Sponsorsmöte om 20 minuter.
-Ditt as. Jag väntade hela natten. -Jag kan förklara...
-Jag köpte lite prylar åt dig. -Jag måste hem och hämta kläder.
Ge mig nycklarna. Daisy tar med allt till Mammoth Falls på onsdag.
-Varför kan inte jag göra det? -På onsdag är du i Mississippi.
Kämpanjhögkvarteret måste bli klart.
Var det inte du som skulle säga åt oss att skynda oss?
Susan...mrs Stanton, jag vet inte...
Jag har aldrig deltagit
Inte vi heller. Men det är så historia skrivs, Henry.
Av nybörjarna.
STANTON SOM PRESIDENT HÖGKVARTER
Är ni...?
Är det här...? Var är folket från partiet i delstaten?
De håller på med kongressvalet. Det är bara vi.
Jaha, ja...
Skaffa en lista med alla i hela landet som nånsin lämnat kampanjbidrag.
Och en lista med hur alla tänkbara kandidater har röstat i olika frågor.
-Så vi kan leta svaga punkter. -Hur gör vi det, kära du?
Har du inte...? Har ingen av er nån specialkunskap?
Jag talar hebreiska.
Toppen...
Dubbelklicka på "Fri Abort," Ella Louise.
Och välj senator Harris röstning. Nej, nej!
Varför kan jag inte lära mig det här?
Det här är till väljarmötet den 23.
-Gör 500 flygblad. -Och vad gör jag sen?
Dela ut dem.
Ring bara ortodoxa, konservativa synagogor. Tala bara med rabbiner.
Börja på hebreiska.
-Hur ser det ut? -Jättebra. Arkivera det under...
Ursäkta.
-Vi behöver din röst. -Terry!
Dela bara ut dem. Jaga inte folk.
-Hur går det? -Framåt.
-Vi har inte så mycket folk, va? -Nej, men vi har de bästa.
Det här är partiets främsta politiska strateg Richard Jemmons.
-Henry Burton är min högra hand. -Jag beundrade din farfar.
Tack.
Vi ska på middag klockan sju.
-Kul att träffas. Hälsa Winona. -Han menar Jennifer Rogers.
-Han ser Winona Ryder i alla tjejer. -Det var ju...helsjukt.
-Hej, guvernören! -Hur är det?
Hur är maten?
Hejsan!
-Det luktarjättegott. -Allt är klart.
-Ni får kyckling. -Hur går affärerna, Will?
Armalee! Guvernören är här.
-Är det full fart på dig? -Ni anar inte.
-Loretta! -Hej, hur har du det?
-Guvernören är här. - Hejsan. -Henry Burton. Angenämt.
Hej. Jack blev så besviken när jag sa att du inte kan sitta barnvakt mer.
-Hej. Howard Ferguson. -Hur är det med dig?
Inte bra sen mamma dog. Jag saknar henne så.
Så måste det vara. Din mamma är värd det.
Man måste sörja sin mamma.
-Ingen älskar oss som våra mammor. -Har du kvar din mamma, Henry?
-Nej, hon bor i Beverly Hills nu. -Du kan skatta dig lycklig.
När jag träffade mamma igen var hon blind.
Året därpå var ena benet amputerat. Mamma kunde ha blivit vad som helst.
-Gud välsigne våra mödrar. -Mamma slet och bad inte om nåt.
-Min mamma uppfostrade sju ungar. -Ställer Ozio upp jobbar vi söderut.
-Han väntar inte till New Hampshire. -Ska vi inte tala med guvernören?
Nej, de tjatar om sina mammor. Det kan hålla på hela natten.
Mamma slet för familjen hela livet.
Hon gjorde aldrig nåt för sig själv. Nu stympar de henne.
De skär henne i bitar! Varför blev det så för mamma?
Vet ni vilken Richards favoritsång är?
Det är den mest amerikanska sång jag vet.
Skriven av en sydstatsguvernör. Vet ni vilken det är?
Åh fan? Jag visste inte att en sydstatsguvernör hade skrivit den.
Kom nu, gubben.
-New Hampshires gräsrotsrörelser. -Bra. Lägg listan på mitt bord.
-Rabbinerna smälter i min hand. -Fantastiskt...
200 flygblad utdelade. Vet du hur?
TA ETT - FÅ ETT GRATIS
Farfar hade nog stött Stanton. Även om du ställde upp, Jesse.
Detsamma. - Var är mina kläder?
Daisy fick sticka till Washington. Hon jobbar ju åt Sporken.
-Har han en chans? -Bra fråga.
Annars hade vi inte haft Jemmons. Helvete, nu är han igång.
-Häng med upp på mitt hotellrum. -Du förstör mina original.
Förlåt. Du anar inte vad du missar. Jag har roomservice...
-Vänta. Genera honom inte. -Filmkanaler. Vill du prova ormen?
Tror du mig inte? Jag har en pyton innanför gylfen.
Jösses, jag har aldrig sett en så gammal förut.
Kör in Mustangen i garaget igen.
Hon är väl inte gift?
-Fan ta dig! -Fan ta dig, jävla bonnläpp!
-Tänk om hon var som Anita Hill? -Då hade jag aldrig gjort det.
Känner du på dig när det är dags att visa kuken?
Var läste du? Hotchkiss, va? Du är en överspänd plugghästelitist.
-Skitsnack! -Fan heller!
Jag är stolt över att vara bonnläpp. Och du är en blekfis.
Du ser bara svart ut.
Då kan du skrämma vita liberaler och dra voodoosexprylen för vita brudar.
Jag är svartare än du. Jag har slavblod.
-Du är galen... - Vad är det?! -Du har besök.
-Var fan är min resväska?! -Här. Vi låter inte fruntimmer bära.
Du behöver din garderob. I kväll har vi ett viktigt möte.
-Med guvernör Ozios son. -Vad fan vill han?
Reka åt farsgubben. Men Ozio kan söka nån att stödja.
-Herregud... -Det vore inte dumt.
-Det måste skötas på rätt sätt. -Helt rätt.
-Du äter väl gris med fingrarna? -Finns det andra sätt?
Nej, inte i Södern.
Guvernören har följt din turné. När du kommer förbi, titta in.
-Så du kan lära känna oss. -Det ska jag göra, Jimmy.
Kolla när vi kan träffa Jimmys pappa...guvernör Ozio.
-Det gör inget att jag talar politik? -Nej. Hur ska jag annars lära mig?
Få se nu. Det är rätt fullt. Men på tisdag passerar vi Albany.
Jag ska kolla.
Tisdag? Jag ska rulla ner lite.
Tisdag är rätt fullt. Men jag kanske kan pressa in er.
Vi ska på lärarfackets cocktailparty före deras årliga middag på Sheraton.
Jag måste gå. Jag är den enda kandidaten som är bjuden.
Jag vet. Guvernören tackade nej, för han är huvudtalare på middagen.
Det är ju utmärkt. Då är ni på samma hotell och kan ses före middagen.
I hans svit.
Perfekt.
-Då träffar jag honom där. -Utmärkt.
Fy fan, Henry!
Du hade fan inte förberett mig! Jag såg ut som en sketen amatör!
En enfaldig nolla till simpel jävla kommunalpolitikeramatör!
Du visste inte att Ozio talade där. Och där satt jag och var kaxig.
Richard? Helvete!
Vad fan håller vi på med?
Varför går vi på cocktailpartyt när han är huvudtalare? Ring Howard!
-Du kastade ut telefonen. -Stanna.
Ta inte livet av oss!
-Den landade i buskaget. -Nej, här bland träden.
Jag blir till åtlöje. Jag ska värma för Ozio. Och han visste det.
Men vi visste det inte. Kom nu, den landade bland träden.
Nu kan hans son lugna honom.
Det hade han gjort vilket som. Här är den. Den låg i buskaget.
Du hade inte hittat den om jag inte hade kastat ut den.
Hallå?
Han är tyvärr inte här. Henry Burton. Kan jag hälsa honom nåt?
Herregud...jag förstår.
Nej, jag klarar det.
-Hur pålitlig är Daisy? -100%
Dåliga nyheter. I nästa Manhattan Magazine ger Ozio dig en bredsida.
"Vad kan han? Hans delstat lider. Han vet inte ett skit om utbildning."
-Du hade rätt om mötet. -Det här är inte bra.
-Slå tillbaka. -Mjukt. Annars ryker de liberala.
-De ryker ändå. -Kläm till honom.
-Då står vi bättre när han ger upp. -Ozio? Han leder med 24 punkter.
Just det. När han erkänner oss är han den dummaste italienaren sen Nero.
Eller så ställer han inte upp. Han skjuter från tronen.
Jag gör det inte.
Jag blir inte negativ. Alla idioter kan bränna ner lador.
-Det kallas självförsvar. -Jag gör det inte!
Shane!
Kom tillbaka!
"Kom tillbaka, Shane. Ställ upp i presidentvalet."
-Hur är det, Henry? -Bra.
Det har varit en stor trafikolycka. Jag ska till familjen. Avboka Howard.
Okej. Angående lärarfackets middag...
Jag vet...
...hur hårt du sliter för mig.
-Hedrad. -Det borde ha slagit mig.
Glöm det. Åk hem och vila dig. Stanna hemma och drick lite vin.
-Vad gör du i helgen, Henry? -Gör upp en lista över möten...
Är det möjligt för dig att få ett ligg?
-Va...? -Jag menar det.
Du får inte vara för kåt för att tänka när det börjar rulla.
Var firar du Thanksgiving när din mamma är i Beverly Hills?
Kom hem till Susan, Jackie och mig. Det blir inte som hos mamma.
-Men vi är också en familj. -Tack.
Det gör jag gärna.
Jag vägrar att anta Ozios utmaning, för då framstår jag som svinet.
Fattar du? Vi ses, Henry.
Visst.
Gud, tack för det som står på vårt bord.
-Då kör vi, min gosse. -Trevlig thanksgiving, allihopa!
-Vilka är alla människor? -De flesta är uteliggare.
De kommer varje år. De är okej. Men sen har vi hans vänner.
Han samlar på märkliga typer. Vissa är hemska.
Henry? Daisy?
Hon har samma problem.
Lucille Käufman är en gammal vän från New York.
-Jag marscherade med din farfar. -Vi var kursare. - Nu dricker vi nåt.
Är du Jacks koordinator? Hans kläder och affischerna är hopplösa.
Och Arlen Sporken... Om jag haft tid, hade jag hjälpt till.
Henry? Det här är min son Jackie.
Och vår husläkare dr Beauregard.
Henry, du och Jack måste lära nordstatarna en läxa.
-Kanske om de bar kåpa. -Det här är Randy Culligan.
Hör upp!
Alla här känner mig. Jag är Jackie Stantons mamma!
Ska vi sjunga en refräng ur "You Are My Sunshine"-
-för att hedra Amerikas stora sydstatsguvernörer?
Hallå?
Du skojar!
-Vänta! -Ozio har hoppat av.
Välkomna till den första debatten inför demokraternas primärval.
Ni har en minut till varje svar.
-Jag spyr av nervositet. -Det är tre veckor kvar.
Sjukförsäkringen måste skydda alla män, kvinnor och barn.
Men vi måste spara och inte bara bygga ut.
Vi erbjuder ett skyddsnät för bidragstagare...
-Helvete! Nej... -Vad såg du?
Inget. Ingen...
Ni missar ett äkta as.
Jag blir ledsen när jag hör senator Martin.
Jag minns när vår politik inte bara handlade om att ge folk skyddsnät.
Den handlade om att ge dem en stege för att ta sig upp. Och värdighet.
Om vi inte skär ner utgifterna kan vi inte stärka ekonomin.
Vår ekonomi går under.
Vem stärker vi ekonomin åt? Rika typer med obligationer?
Nej, vanliga människor vinner också på det.
-Herrejävlar... -Varför gör han det?
Han måste haka på Lawrence Harris.
Lägre underskott ger arbetar- familjer lägre boendekostnader...
-Visst, men håll käft nu. -Nilsons idé är inte så dum.
Vi måste skapa jobb åt arbetslösa.
Ursäkta, Jack. Finns det nåt du är emot?
Jag är emot att låta folk lida.
Och att avfärda bra idéer bara för att de inte är mina.
Ni har mött bidragstagare. Hjälper vi dem bara om idén är vår?
Där satt den. Han är färdig!
-Jag menade... -Nu åkte han dit.
Fullträff. Så ska det se ut.
-Hur gick det? -Bra för dig.
Guvernör? March Cunningham, Black Advocate.
Blev ni gripen under Vietnamkriget? Ni blev aldrig gripen i Chicago?
Jag spärrades in av misstag, men frigavs sen. Det ströks i registret.
-Hur blev ni frigiven? -De insåg misstaget. Det är gammalt.
-Kolla upp bättre. -Henry?
Jag kommer sen. Åk ni.
Vad gör du här? Varför är Black Advocate intresserad av Stanton nu?
Jag är intresserad. Eftersom en vän jobbar åt honom.
-Lägg av nu, March. -Är inte du intresserad?
Vet du varför han blev frigiven? Han ringde en senator.
Sen fick Chicagos borgmästare stryka det i kriminalregistret.
Redan på 60-talet var han lierad med Chicagos borgmästare-
-som grep demonstranter utanför partikongresslokalen.
Jag bryr mig inte. Stanton har aldrig varit radikal. Han är politiker.
-Han ville bara bli vald. -Och en sån vill du jobba åt?
-Åt en som slåss för rätt saker. -Vilken är skillnaden? Ser du den?
Det är skillnad mellan en som tycker som jag, som ljuger för att bli vald-
-och en...som skiter i vilket. Jag föredrar lögnaren.
-Hur har han gjort dig sån här? -Vad menar du?
Varför svartmåla honom? Lär känna honom, stanna några dar.
Jag saknar dig. Vi kunde vara tillsammans.
Du hade nog fan knullat mig för att ge Stanton bra publicitet.
Vi har problem.
Vad vet hon?
-Vad gör Black Advocate här? -Hon... Det är personligt.
Skit samma. Om en liten skittidning kan gräva upp nåt sånt-
-står vi snart i skit till halsen.
Nu kör drevet igång. Såg du nån annan president på podiet i kväll?
Nu är vi med. All skit han varit med om kommer att dyka upp.
Kriget, knark och kvinnor.
-Du får snacka med honom om det. -Det är du som är strateg.
-Men du är kroppskillen. -Ska vi tala med Susan?
Är du galen? "Säg vem han knullar så vi kan kontrollera publiciteten".
Om skiten väller in får vi väl söka jobb hos en vi vågar skydda.
-Vi får ha ett möte.
Hon, för helvete! Fy fan, det här blir hårt.
Jag ska träffa Jack om en timme. Vad gäller krisen?
-Det är förtroligt. -Lägg av.
Lucille är en av mina närmaste vänner och deltar i kampanjen.
Vad är det för kris?
Tänk dig att du är ute i skogen och skiter och ett vildsvin anfaller dig.
Drar du upp brallorna och sticker?
Eller försöker du dra upp brallorna-
-tar de duvor du har skjutit och sen försöker springa - samtidigt?
Eller struntar du i duvorna, drar upp brallorna och springer-
-för att du inte hinner både sikta och dra upp gylfen?
Och om du missar...
Man vill ju inte dö med kuken hängande ute. Fattar ni?
Jag talar nog för alla när jag säger nej.
Tänk om vildsvinet tar dig med brallorna nere och duvorna försvinner.
Det Richard försöker säga...
-Om du är i skogen och... -Skippa liknelsen och ut med det.
-Okej. Säg att vildsvinet är... -Det är inte sant!
-Är vildsvinet republikanerna? -Nej, pressen.
-Visst är det så? -Jo, pressen.
Du tampas med vildsvin-
-och plötsligt börjar de säga saker som "marijuana" och "Chicago".
-En kvinna kan träda fram... -Det händer aldrig.
-Absolut inte. -Det tror inte jag heller, men...
Jag tänker bara högt.
Om det händer, slutar han inte som Hart, för nu kan vi reglerna.
Dyker det upp en gammal bimbo säger vi att det är skitsnack.
Vad tycker ni att vi ska göra?
Veta allt och vara förberedda så att vi kan försvara oss med sanningen.
Hur ska vi veta vad de hittar på för skit?
Det är hela jävla poängen, Lucille. Vi måste anlita nån som forskar lite.
-En som... -Utreder våra liv.
Utreder allt. Allt som kan leda till beskyllningar.
Det där är pressens spel.
Vi säger till folk att det bara leder till smutskastning-
-och att vi slåss för deras framtid. Vi skjuter inte duvor, vi skyddar dem.
Vad menar du?
-Representerar inte duvorna folket? -Nej.
-Då vet jag inte vilka duvorna är. -Glöm dem. - Håller du med, Henry?
-Ja. -Okej.
Vi gör det. Jag vill ha Libby Holden.
Ska nån gräva i skiten måste det vara nån vi känner och litar på.
-Är hon utskriven? Är hon frisk? -Vem är hon?
Hon var Jacks stabschef för 20 år sen och klappade ihop.
Mitt under en presskonferens. Hon har fått psykiatrisk vård i åratal.
Hon har varit stabil i över ett år. Ni kan informera henne i morgon.
Vad bra att hon är stabil.
Du lägger hela kampanjen i hennes händer.
Ja, jag vet.
Vad bra.
-Är vi duvorna då? -Vi kan glömma liknelsen nu.
Det är vi som skiter i skogen.
Henry... Vad roligt att se dig igen!
Vad är det här? Den skrotar vi.
Hej, Henry. - Å Jack Stantons vägnar tackar vi för ert stöd.
-Källa sekreterarna "assistenter". -Kolla vem som är här.
Henry!
-Shalom. -Jobbar du en fredag med kalott?
-Det är mina arbetskläder. -Jag är här!
-Vem snackar med mig? -Miss Holden?
Henry Burton.
Hej. Jag heter Terry Hicks.
-Jennifer. -Hej, Lib.
Hej, ditt nöt. Har du lärt dig hålla käft?
Jag låter dig inte sabba den här kampanjen!
-Det var 20 år sen. -Ja, då hade jag midja.
-Peter Goldsmith. -Ella Louise Harriman.
Var blir det nånstans? Det jävla mötet!
Jag behöver ett gömställe. Ett litet hus med rosenträdgård.
Ring Becky Raymond, 673-4982.
Och personalen... Jag vill ha den där.
Hon som liknar Winona Ryder. Vacker. Är hon smart?
-Mycket. -Hon är min efter mötet. Börja.
En journalist på Black Advocate har grävt upp gripandet i Chicago.
-Det kan vi inte stoppa. -Chicago är inget viktigt.
-Nej, men det kan finnas annat. -Som Cashmere McLeod?
-Du vet inte ett skit. -Susans frisör?
Och Jacks knullunge.
Var inte så barnslig. Jack Stanton vänsterprasslar och har fiender.
Hur kan Susans frisör skada oss?
Hon kan få 150 000 för historien, minus tio procent-
-till den vidriga och sketna lilla kvällskursadvokaten som fixar det.
-Vet du det här? -Nej, jag hittade på det på dårhuset!
-Det är skitsnack. -I dina drömmar.
Hon säljer en historia utan bevis och är inte trovärdig.
Hon är toppen på isberget. Vår Jackie har gjort dumma saker.
Han har stuckit pitten i tragiska patraskfittor. Vi måste stoppa dem-
-innan de stoppar oss. Vi måste krossa dem och sopa upp dem.
Ni kan kalla mig "dammsugaren".
Lilla vännen, jag är starkare än skit.
Jag tror dig.
-Vi kan ge henne 200 000. -Och mörda henne?
-Han har inte gjort nåt olagligt. -Han ska bli arg.
-Inte för arg. Han ska bli president. -Mer beklaga och inte ta det på allvar.
Säga att vanliga människor upplever värre saker. Som arbetslöshet.
"Sånt händer, men det är lugnt."
-"Vi räknade med sån här skit." -Det vanliga dementiköret.
Varför gjorde han det? Trodde han att hon aldrig skulle berätta det?
Det är kanske inte sant. Det hade jag föredragit.
Varför? Hitler var trogen Eva Braun. Gör det honom bättre än Stanton?
Eller Jefferson, Roosevelt, Kennedy eller andra storheter som prasslade?
Det kör vi inte i intervjuer.
Naturligtvis inte.
I dag dök det upp ett tänkbart hot mot guvernör Stantons försök-
-att bli demokratisk presidentkandidat.
En frisör har berättat om ett långt förhållande med honom.
Historien kom ut i Flash i dag.
Guvernören har inte kommenterat kvinnan Cashmere McLeod.
Det kommer precis efter avslöjandet att han 1968 greps i Chicago.
Snacka om oseriöst.
-Ted Koppel vill ha med en av oss. -60 Minutes också.
-Ska vi bara finna oss i skiten? -Vi kan inte strunta i det.
De kunde ha skitit i Chicago. Och Cashmere fick ju betalt.
Men inte båda precis efter varandra.
Folk tänker: "Vill vi ha en gammal hippie som pippar frisörer?"
Han har inte knullat Cashmere. Fattar du inte det, kan du sticka!
Nu tänker vi igenom det.
-Vad tycker ni om 60 Minutes? -Gör det.
Säg ja till alla och visa att vi inte har nåt att dölja.
Och det snabbt. Primärvalet är om två veckor.
Vi borde säga att det var väntat. Det vanliga dementiköret.
Sånt händer, men det är lugnt.
Vanliga människor upplever mycket värre saker. Som arbetslöshet.
Det är nog det viktigaste.
Vad tycker du, Henry?
När jag joggat kommer jag alltid hit för kaffe och donuts.
Nåt ska man ju äta.
-Man får försöka ta det lugnt. -Du har rätt.
Om man nöjde sig med lite. - Hej, Henry. Ta en kopp kaffe.
-Nej. Ska du inte sova? -Jo.
Jag drog några idéer för Danny.
Det här är min vän Henry Burton.
-Ska ni ha nåt? Äppelringar? -Nej tack.
Danny jobbar 12 timmar varje natt för 5,25 i timmen.
Men jag har inget emot det. Det vore värre att vara arbetslös.
-Ska ni ha en äppelring? -Nej.
Vilket är årets bästa match? I collegeligan.
Utah State mot San Diego State.
Ja, visst var det en bra match? En bra markmatch.
Ja. Inget går upp mot en bra markmatch. Äppelring?
-Nej, jag sa... -Jag tar en, men bara en.
Jag sätter på nytt kaffe.
-Säg till om ni vill ha nåt. -Tack, Danny.
Du ser trött ut. Det är kanske dags att gå hem.
De begraver mig i skit, Henry.
Det är mitt eget fel. Jag har inte tagit mig i kragen.
Vi kan fortfarande vinna. Och gör det.
Vanliga människor drabbas av värre saker.
De får sparken, förlorar sina hem. Tänk på dem.
-Tänk på vanliga människor. -Det handlar om dem, va?
Ja, det handlar om historia.
Mest för Susan. För mig har det alltid handlat om dem.
Som Danny Scalon här. Han har jobbat hårt sen han var 14.
Utan försäkring och med dåligt ben.
Han klagar inte och gör ingen illa.
En genomgod människa.
Gud... Låter man honom gå under är man inte värd att leva, va?
Vi låter honom inte gå under.
-Osis, Henry, osis. -Libby?
-Ja. Hon har band. -Vem har band?
Hårhoran Cashmere! Hon spelar upp dem för pressen i morgon.
Sätt lite fart nu. Hälsa Jack och Susan att subban har band.
Kom till Mammoth Falls nu.
Jag är stolt över dig. Nu måste jag sluta. Ja, vänta.
Den nye simlagsmedlemmen vill tala med dig.
Hej, min pojke! Grattis. Jättekul, vi är stolta över dig.
-Nej, bara lite kampanjskräp. -Det här kan inte vänta.
Vi hörs i kväll. Det samma. - Vad är det?
Libby ringde. Cashmere McLeod har spelat in era telefonsamtal.
Hon spelar upp banden på en presskonferens i morgon.
-Förlåt. -Hur illa är det?
-Jag vet inte. -Sa du...? - Kan vi få vara ifred?
Visst.
Det är kallt, men folk är varma. Så jag känner mig som hemma.
-Hon ser bra ut i den frisyren. -Men håret kunde vara lite längre.
Det som verkligen intresserar folk är framtiden.
-Han har blivit tjock. -Och han joggar. Vilket matvrak.
-Och tänk vad han äter. -Var är han guvernör nu igen?
Få se nu... Inte i Georgia...inte i Florida.
Jag kommenterar inte sån smörja.
Det är trist att man i en tid med så många problem...
Jag såg frisören. Inte illa.
-Äktenskapet har klarat kriserna. -Det är inte rättvist.
Folk lider och kämpar och går igenom vansinniga saker.
Det viktiga är att vi är kvar.
Vill ni ha ett politiskt besked-
-ska ni få det: han fortsätter och jobbar sig igenom kriserna.
Han jobbar häcken av sig för folket.
-Så hon säger! -Han borde läxa upp henne.
De har haft det jobbigt. Kanske knullade han frisören då.
Hej. Tittar du?
Det slutar nu.
Nu är det slut. Vad tyckte folk där du sitter? Visst var hon bra?
Jo då, men de vill se längre hår på henne.
Se er för.
-Hej. -Henry!
-Kul att se dig. Stannar du länge? -Nej.
Det är bråttom. Vi ska se Cashmere hos experten Sailor.
Sköt om dig. Jag är hemma till middagen.
Vi tar min bil.
Träffade du Jack och Susan när du jobbade åt McGovern?
-Hurdana var de? -Underbara.
-Det skimrade om dem. -Hade de några planer...
Sjung med, Henry!
Så ja!
Sailor, min vän!
Kul att se dig, Libby. Hur var det på dårhuset?
Knarket var bättre förr. Var är ölen?
Välkomna till elektronikvärlden.
-Tack. -Bärs? Här kommer hon.
Bandet går.
DEN GLADA FRISÖREN
-Jag kan se henne i high school. -Jag är advokat Sherman Presley.
Vi besvarar inga frågor förrän banden har spelats upp.
-Och det blir inget förhör. -Det sparar de till oss.
Banden är inspelade på miss McLeods telefonsvarare.
Ni får höra ett avsnitt från thanksgiving.
-Guvernör Stanton förförde mig. -Kan ni bevisa det?
Jag har band att bevisa det med.
-Jag ska träffa familjen. -Du sa att du älskade mig.
Ingen kunde göra det jag gjorde.
-Jag kan komma dit. -Gud, vilken gnällig brud!
Minns du gången i Dallas? Jag blir kåt bara av tanken på det.
-Vad ska du göra i helgen? -Ingenting, nu när du åker.
Stanna hemma och drick lite vin. Är det möjligt att få ett ligg?
-Ja, om du skjuter upp resan. -Jag är för kåt för att tänka.
Ni ser att banden är inspelade på miss McLeods telefonsvarare.
-Vi spelar in resten och börjar. -Jag stryper honom. Hur dum är han?
Det är redigerat.
-Jag ska träffa familjen. -Där har vi ett grovt klipp.
-Vad ska du göra i helgen? -Klippt mitt i en mening, tror jag.
Stanna hemma och drick lite vin. Är det möjligt att få ett ligg?
Hacket mitt i kan vara mobilen eller så ska det dölja nåt.
Vänta lite. Vänta nu, för helvete.
Spela upp den meningen igen.
-Är det möjligt att få ett ligg? -Möjligt...att få ett ligg...
En gång till. Spela upp det nu.
Är det möjligt att få ett ligg?
"För dig"..."för dig"!
Hallå? Bli inte galen nu. Två är en för många.
Det är helt jävla otroligt! För dig!
"Är det möjligt för dig att få ett ligg?" Han sa det till mig.
Jag fick inte vara för kåt för att tänka klart.
Ta det från början. En bit i taget.
-Helvete! -Jag ska träffa familjen.
Träffa familjen... Det hade hänt en stor trafikolycka.
Den familjen skulle han träffa. Nästa.
-Vad ska du göra i helgen? -Det är klippt, va?
"Vad ska du göra i helgen, Henry?"
Det samtalet gjorde sånt intryck på mig. Vi har henne!
Du har henne, inte vi. Hur bevisar vi det?
Nej, nej...Libby...
De ska väl inte få slippa undan? Vad är det för värld vi lever i?
Och det säger en svart kille? Du har levt ett skyddat liv.
Men skit i världen. Jag hittar på nåt sätt.
Jag kollar var Ted Koppel och Larry King finns i helgen.
Kan du avlyssna deras mobiltelefoner? Gör det!
Sen tar vi den bästa. - Kom, Henry. Vi ska förändra världen.
Idiot! Visst var det från mobilen, men inga barnsliga vredesutbrott.
Det gör dig inte oskyldig. Gud!
-Vi skulle ha kastrerat dig i tid. -Du talar i mobiltelefon, Libby.
Helvete! Ja, jag vet nog fan vem som gjorde det.
Ja, jag fixar det.
-Okej. Hej då. -Vet du vem som gjorde det?
Jajamänsan.
Stor dag, va? Kanske din största. Är det Cashmere? Jag får säga hej.
-Nej, det är inte Cashmere. -Säg då hej då till Sherman Presley.
-Har du börjat med elektronik? -Vad menar du?
Du har spelat in din vän guvernörens privata samtal.
Varför skulle jag göra det? Jag har alltid stött Stanton.
Efter 20 sekunder är mitt tålamod slut. En skriftlig bekännelse.
Stoppa ner den, innan du gör nåt dumt!
Din jävla skithög. Du satte dit Jack Stanton. Erkänn eller dö.
-Du är galen! -Det har jag papper på. Lite fakta!
-Du åker också in. -Jag vet ingenting.
Han är chockad, han visste inget. Skriver du brevet för hand?
Jag vet inte vad du talar om!
Vet du vad? Jag skjuter kulorna av dig.
Vi lesbiska kvinnor mytologiserar inte det manliga könsorganet.
Kom igen, din lille skit. Jag vet att det var du.
Du har fått ditt förskott.
Du kunde inte nöja dig med skiten Jack har gjort.
Du var tvungen att pynta. Men nu, min gode man, blir du snart kvinna.
Bestäm dig och det snabbt. "Hur galen är Libby?"
Du måste göra det nu. Ett...
...två... - Det här blir roligt.
-Okej, okej! -Mycket bra. Och klokt.
Okej. Formulera dig väl i brevet som du nu skriver.
Ångesttyngd av din svartsjuka och girighet.
Du kunde inte leva med att låta folket gå miste om honom.
En av Stantons medarbetare vill spela upp ett band för oss i kväll.
-Bara min producent har hört det. -Just det.
Tack för att vi fick vara med på så kort varsel. Då kör vi.
Jag kan vara där om en kvart.
-Jag kan komma dit, älskling. -Jag kan inte vänta, ge mig det nu.
Gärna. Jag blir kåt av bara tanken.
-Se på Kings min. -Herregud...
-Det lät som jag. -Det var du.
Du bad hovmästaren skaffa ett bord för du hade inte ätit på hela dan.
-Men hur... ? -Vi avlyssnade din mobiltelefon.
Jag vill läsa ett brev från mannen som gjorde det mot guvernör Stanton.
"Till vederbörande. Jag jobbar åt tidningen Flash. "
"Jag spelade in Stantons samtal på hans mobil och redigerade dem"-
-"och betalade Cashmere McLeod för att fingera ett samtal. "
"Jag gjorde det för egen vinning."
"Jag erkänner för att jag inte kan"-
-"låta det amerikanska folket gå miste om en stor man."
"Randy Culligan. "Är inte media skyldig Jack Stanton en ursäkt?
För att man spred smörja som inte var bevisad.
Det är för enkelt att smutskasta oskyldiga.
Vi tar en kort paus. Hur avlyssnade ni min mobil?
-Det här är CNN. -Tjusigt, Henry.
Tack för ert stöd och hårda arbete genom pärsen.
Vi har ont om tid, men med er och Guds hjälp-
-gör vi det som måste göras.
Det var hemskt, men vi är kvar!
Det vore lätt att få er att skratta med ett par billiga hårtorksskämt.
Så jag börjar.
Det började den dag Stanton kom in och ville trimmas-
-och få full behandling.
-De struntar i realiteterna. -Det hade förstört poängen.
Klarar man en sån uppståndelse?
Om man är känd.
Men det är det första många hör om Stanton, så han kan hälsa hem.
Jävla idiot! Åt helvete med henne!
MÖT ERA DEMOKRATISKA KANDIDATER
Tack, Phil.
Som ordförande i Portsmouths demokratiska parti-
-är det ett nöje att få presentera en mycket reformvänlig guvernör-
-som är gift med en fantastisk flugfiskare. Guvernör Jack Stanton!
Tack för den vänliga presentationen.
Och tack för fisken.
Han gav mig en stor, vit sak. Den påminde om mig.
Jag la den på grillen och skruvade upp värmen, som de gjorde med mig.
Tack för att ni ville komma. Jag vet hur lite fritid ni har.
-Vissa har för mycket fritid! -Jag förstår.
Hur många har hittat jobb sen fabriken las ner? Räck upp handen.
Och hur många har jobb som bara räcker till hyran?
Jag förstår. Så jobbade min mamma också sen pappa dog.
Jag minns hur trött hon var när hon kom hem.
Hon hade velat leka med mig och fråga om skolan.
Men ibland är man så trött att man bara orkar sitta framför teven.
Det stämmer bra!
Jag behöver inte säga nåt om arbetslöshet och svåra tider.
I stället ska jag göra nåt skandalöst. Jag ska säga sanningen.
Nu tänker ni att jag är desperat som gör det.
Men har man tvingats ta så mycket...smörja...
Säg "skit". Vi är barnförbjudna.
Jag också, om man ska tro det man läser i tidningarna.
Okej. Här är sanningen: Ingen politiker kan öppna fabriken-
-ge er varvsjobb eller göra facket starkare.
Ingen politiker kan få det att bli som förut, för vi lever i en ny värld-
-utan ekonomiska gränser där miljarder flyttas på ett ögonblick.